City Magazine

Retrospektivna izložba “Javne tajne” Zorana Naskovskog u Muzeju savremene umetnosti
2023-10-19 19:00 - 2024-02-26 19:00 (Europe/Belgrade)
Retrospektivna izložba JAVNE TAJNE umetnika Zorana Naskovskog, jednog od najistaknutijih umetnika iz Srbije, biće otvorena u Muzeju savremene umetnosti u Beogradu, u četvrtak 19. oktobra u 18 časova. Kustoskinje izložbe su Gordana Nikolić i Una Popović.
Izložba JAVNE TAJNE, u organizaciji Muzeja savremene umetnosti u Beogradu i Muzeja savremene umetnosti Vojvodine u Novom Sadu, predstavlja višedecenijski umetnički opus Zorana Naskovskog. Naskovski je jedan od najznačajnijih predstavnika nezavisne umetničke scene devedesetih godina prošlog veka, aktivan više od tri decenije u kontinuitetu u polju savremene umetnosti.
Nakon niza uticajnih radova kao što su Smrt u Dalasu, L’Origine du monde, War Frames i drugih, koji su privukli internacionalnu pažnju, kao i stručnih analiza njegovog rada, ova izložba je prvi retrospektivni prikaz umetničkih radova i angažmana Naskovskog u kontekstu aktuelnih društvenih tema, institucionalne kritike i aktivizma, specifičnih umetničkih istraživanja i metodologija, kao i inovacija u oblastima videa, instalacije, performansa i medijskih umetničkih praksi.
Radovima zasnovanim na medijskoj transformativnosti, Naskovski preispituje kontroverzne društvene procese koji impliciraju političko i ekonomsko nasilje, medijsku manipulaciju slika i informacija, kao i poništavanje kritičkog potencijala i etičkih funkcija javnih institucija. Polazeći od značaja radikalne apstrakcije u kulturi otpora (Beli oblak), od početka devedesetih godina umetničku praksu Zorana Naskovskog obeležava angažovan odnos prema aktuelnim društvenim pitanjima, kao i prema samom mediju i jeziku umetnosti. Tada nastaju kompleksne ambijentalne i audio-video instalacije Glas ruke, No Knocking, kao i prvi delegirani perfomans na umetničkoj sceni Srbije, Apolo 9, u kom je učestvovala narodna pevačica Mašinka Lukić.
Internet projekat War Frames, koji televizijski program za vreme NATO bombardovanja koristi kao redimejd i izmešta ga u polje Interneta, predstavljen je na centralnoj izložbi 52. Bijenala u Veneciji. Seminalni rad, video instalacija Smrt u Dalasu, izlagan na brojnim međunarodnim izložbama, primer je radikalne montaže koju karakterišu kompleksni i diskodirani odnosi jezičkih i audiovizuelnih elemenata, kao i snažna jukstapozicija slike i zvuka. Višegodišnji projekat Mandala i krst predstavlja otvorenu platformu za preispitivanje politika slika u prostoru između vidljivog i nevidljivog putem analize novouspostavljenih odnosa i relacija u svetu kroz prizmu stvaranja novih linija razgraničenja između evropskog i neevropskog poretka i konteksta. Instalacija Crisis / Ornet Kolmen u Beogradu, nagrađena Politikinom nagradom, tretira pitanje rasizma i nove krize konzervativizma i zasnovana je na istraživačkom radu s dokumentima, artefaktima, projekcijama, video zapisima i sirovom materijalu.
Medijsku ontologiju njegove umetničke prakse istorijski povezujemo s eksperimentalnošću avangarde i konceptualne umetnosti u medijskom rasponu od slikarstva, videa, filma, instalacije, performansa, fotografije, zvuka do digitalnih umetničkih praksi i veštačke inteligencije (projekat Pitanje).
Mandala i krst, Instalacija, 2015-2023, fotografija Vladimir Popovic
Zoran Naskovski (1960) magistarske studije završio je na Fakultetu likovnih umetnosti Univerziteta umetnosti u Beogradu. Njegovi radovi predstavljeni su u okviru ključnih izložbi i umetničkih događanja devedesetih godina, među kojima su: izložba Ubistvo Centra za savremenu umetnost Beograd 1997. godine, izložba Focus Belgrad 1998. (ifa Galerija, Berlin), izložba After the Wall. Art and Culture in Post-Communist Europe u Muzeju moderne umetnosti u Stokholmu 1999/2000. godine, zatim u Ludvig Muzeju savremene umetnosti, Budimpešta, 2000. godine i u Muzeju savremene umetnosti – Hamburger Bahnhof u Berlinu 2000/2001. godine, kao i na internacionalnim izložbama nekih od najznačajnijih muzeja i institucija: Muzej Vitni u Njujorku, Muzej Endija Vorhola u Pitsburgu, Umetnički muzej Berkli i Pacifički filmski arhiv u Berkliju, Veksner centar za umetnost u Ohaju, Tejt muzej u Londonu, Centar Žorž Pompidu u Parizu, Hamburger Bahnhof u Berlinu, Fridericianum muzej u Kaselu, Kunsthale Vien u Beču, MACRO muzej u Rimu, Ludvig muzej u Budimpešti itd. Naskovski je učestvovao na centralnoj izložbi 52. Bijenala u Veneciji Think with the Senses – Feel with the Mind. Art in the present Tense. 2007. godine u selekciji kustosa Roberta Stora. Dobitnik je više značajnih nagrada, među kojima su nagrade: Memorijala Nadežda Petrović u Čačku (1996), godišnje izložbe Centra za savremenu umetnost Beograd (1997), 44. Oktobarskog salona (2003), 47. Oktobarskog salona (2006), kao i Politikine nagrade za najbolju izložbu u 2020. godini.
Izložba u Muzeju savremene umetnosti u Beogradu biće otvorena do 26. februara 2024. godine, a od 26. januara do 17. marta 2024. biće postavljena i u Muzeju savremene umetnosti Vojvodine u Novom Sadu.
Pokrovitelji izložbe su Ministarstvo kulture Republike Srbije i Pokrajinski sekretarijat za kulturu, javno informisanje i odnose s verskim zajednicama Vojvodine.
Sponzori izložbe su Epson, Polydor, Space Modern, LajtNet, Division Visual Solutions i Wiener Städtische.

Izložba „Vežbe prolaznosti“ // MSUB
2023-11-03 19:00 - 2024-02-05 19:00 | Muzej savremene umetnosti Beograd, Ušče 10, blok 15, Beograd, Srbija
Izložba „Vežbe prolaznosti“ Olivere Parlić Karajanković biće otvorena u petak, 3. novembra u 19 časova u Salonu Muzeja savremene umetnosti u Beogradu. Izložba traje od 3. novembra 2023. godine do 5. februara 2024, a kustos izložbe je Miroslav Karić.
Prisutna na sceni od kraja devedesetih godina, Olivera Parlić svoju umetničku praksu situira u prošireno polje skulpture razvijajući prepoznatljiv vizuelni jezik i specifičnu autorsku poetiku kroz rad sa različitim vrstama materijala i istraživanje njihovih kvalitativno-fizičkih svojstava u kontekstu oblikovnih mogućnosti i interpretativno-značenjskih potencijala.
Sagledani u celini, Oliverini radovi mogu se razmatrati u referentnom opsegu od nasleđa meke skulpture šezdesetih i sedamdesetih godina do raznolikih pristupa i strategija u tretiranju predmeta u umetnosti tokom dvadesetog veka, najpre u vezi sa nadrealističkim eksperimentisanjima sa rekontekstualizacijom objektnog sveta, njegovim asociranjem sa podsvesnim sadržajima i kreiranjem neočekivanih sklopova i začudnih saveza u tumačenju neposredne stvarnosti.
Umetnicu će u praktičnom delu naročito zanimati predmeti kao i nestandardni skulptorski materijali (tekstil, sintetička vlakna, plastične i gumirane mase, strukture organskog porekla) čija svojstva omogućavaju poigravanje sa samom formom i veću manipulativnost blisku procedurama i postupcima iz svakodnevnog života poput kućnih poslova, radinosti, manuelnih radova, koji se obično pripisuju intimi ženske kulture.
Olivera Parlić Karajanković, NO FUN, patinirani gips, 2016-2023.
Izabrani predmeti i materijali, uvedeni neretko u dihotomne relacije u Oliverinim skulpturama, objektima i instalacijama, u funkciji su asocijativno-značenjskih okidača kojima se sugerišu vrlo lična, ali i šira, kolektivna afektivna stanja i osećaji nestabilnosti, fragilnosti, tenzičnosti kao dominantni doživljaji današnjeg opšteg društvenog ambijenta i mikro življenja.
Dela Olivere Parlić karakterišu izrazita taktilnost i snažno prisustvo emotivnog kao primarni uzrok svake umetničke akcije, nužnost svakog usmerenog delovanja u odnosu prema predmetu ili materijalu koji zahvaljujući njenoj intervenciji postaju forme za somatske manifestacije, rodne stereotipe, ljudska ponašanja, psihološke procese, interpersonalne komunikacije…
U tom smislu, važno je uzeti u obzir i umetničine načine izlaganja, prostorna rešenja i koncipiranje postavki koje uvek funkcionišu poput svojevrsnog teatra objekata, koji, u međusobnim vezama ili konfliktima, dodatno modeluju materiju ljudskih priča, zaplete, drame, odnosno kojima ona, po rečima same umetnice, namenjuje ulogu „da umesto nas progovore jezikom egzistencije”.
Serija najnovijih radova koja će biti predstavljena u Salonu MSU nastavak je Oliverinih promišljanja medija skulpture kroz dalje testiranje likovnih i oblikovnih karakteristika materijala i njihovih izražajnih kapaciteta da, samostalno ili u sadejstvima pripadajućih vrednosnih atribucija, porekla i namena, budu nosioci misaonih i simboličkih aktivacija uprizorenog.
Ovog puta, reč je o autorkinim razmišljanjima na temu izdržljivosti kao merne jedinice otpora (ne)živog sveta intenzitetu vremena i okolnostima, transponovanim u forme čiji gradivni elementi i strukture, u konfiguraciji odnosa mekoće i čvrstine, postojanosti i poroznosti, posmatraču otvaraju intrigirajuće vizuelne situacije konstituisane međusobnim uticajima zakonitosti prirodnih sila i društvenih inskripcija.
Otvrdnute i patinirane mrtve prirode, okoštali amblemi i uveli versko-obredni predmeti, krti ekstremiteti gigantizovanih oblika, disfunkcionalne barijere i zamaskirane svrhe, umetnica, zapravo, postavlja kao zbirnu metaforu o nestalnosti, efemernosti i privremenosti pojavnog, o neizbežnoj prolaznosti i potrošnosti svega, od materije do značenja.

Dimenzija u Parobrodu // UK Parobrod
2024-01-17 19:00 - 2024-02-09 19:00 | UK Parobrod, Kapetan Mišina 6a, Beograd, 11000, Srbija
Dimenzija u Parobrodu, naziv je završne izložbe Umetničke grupe Dimenzija, koja će biti svečano otvorena u sredu, 17. januara, u Ustanovi kulture Parobrod – Kapetan Mišina 6A, sa početkom u 19 časova.
Sa ciljem da prevashodno predstavi recentno stvaralaštvo autora koji pripadaju mlađoj generaciji umetnika sa aktuelne vajarske scene u Srbiji, postavka će obuhvatiti radove osobenih umetničkih poetika i koncepata, realizovane u različitim materijalima, više od trideset skulptora različitih generacija.
Na izložbi učestvuju vajari: Tatjana Karavelić, Nika Baša, Strahinja Zoćević, Irena Simić, Filip Tulip Nikolić, Vladislava Krstić, Magdalena Miočinović, Sonja Ćurin, Damjan Božović, Anja Vlajsavljević, Milena Đukić, Katarina Gajović, Marija Jovanović, Nina Nedić, Pavle Radović, Staša Nikoliš, Dimitrije Popović, Lili Milenković, Marko Blanuša, Ana Kocić, Snežana Simonović, Branko Bolović, Teodora Vojinović, Jovana Petković, Ivan Marković, Ivana Milev, Darko Kuzmanović, Milorad Panić, Nevena Milosavljević, Petar Sibinović, Radmila Lizdek, Ivan M. Marković, Filip Kolaković, Ljubomir Lacković, Miodrag Rogan.
Autori izložbe su Jelena Balević, Miodrag Rogan i Sonja Ćurin a projekat je podržan od strane Ministarstva kulture Republike Srbije.
Izložba će za posetioce Parobroda biti otvorena do 5. februara.

Nadahnuća Martina Jonaša // UK Parobrod // 27.01 - 12.02.
2024-01-27 19:00 - 2024-02-12 19:00 | UK Parobrod, Kapetan Mišina 6a, Beograd, 11000, Srbija
NADAHNUĆA MARTINA JONAŠA
izložba posvećena stogodišnjici od rođenja Martina Jonaša
Martin Jonaš (1924-1996)
Martin Jonaš je počeo da slika 1944. godine. Izlagao je na samostalnim i grupnim izložbama u zemlji i inostranstvu, kao i na značajnim međunarodnim izložbama naive.
Prve godine umetničkog rada Martina Jonaša obeležene su traganjima i lutanjima karakterističnim za slikare iz Kovačice, ali on je među prvima shvatio potrebu preobražaja uobičajenog amaterskog slikanja i uhvatio nit koja ga je dovela do toga šta će biti njegov stil. Zahvaljujući ljubavi i predanosti slikarstvu, ali i ambiciji, uspeo je da crtačke nekorektnosti i neukosti u modelovanju izgradi u sistem oblika, u snažne deformacije koje se podvrgavaju unutrašnjem shvatanju i važnosti proporcije i hijerarhije odnosa.
Iako je otišao najdalje od kovačičkih slikara, nikada nije prekinuo vezu sa folklorom. Ne propušta priliku da karakterističnim likovima i bojom naglasi temu i da kroz nju provuče priču o čednom i jednostavnom seoskom životu koji polako nestaje. Po njemu, svaki trenutak i svaki detalj tog patrijarhalnog ambijenta je dostojan da se zabeleži.
On slika seljake kako rade na njivi, u svom domu ili dvorištu, dok pletu korpe i hrane živinu, u trenucima predaha dok spavaju pod stablom ili razgovaraju na kapiji. Ove scene iz života imaju vedru, duhovitu notu, a često se javlja i erotizam kao neprimetna, ali nužna potka u tkanju.
Čitav šarenoliki i uzbudljivi svet Kovačičana je pred nama, njihovi ispucali dlanovi, tabani sa njiva, motiv Kovačice sa baroknim zabatima i crkvenim tornjem. Duboka ljubav i saživljenost sa duhom i raspoloženjem svoje sredine ga upućuje na čistotu boje, jasne valere i svežinu tona.
Likovna koncepcija Martina Jonaša jasna je i jednostavna. Sa velikom sigurnošću u pokretu i formi postavlja figure u centar kompozicije. Pejzaž povlači u drugi plan slike i na taj način ističe figuru i daje joj monumentalni karakter. Svoju figuru gradi konturnom linijom, sa prečišćenim potezima svedenim na minimum. Za svoj stvaralački rad Martin Jonaš je dobio niz priznanja i nagrada.
Spomenimo najznačajniju, pored Salvadora Dalija i Renata Gutuza na međunarodnoj izložbi crteža u Italiji 1978. godine, Martin Jonaš dobio je zlatnu medalju, a pet predložaka za njegovu grafiku napravljeni su u zlatu

Kredenac (Konstrukt doma) // Kolarčeva zadužbina // 30.01-10.02.
2024-01-30 19:00 - 2024-02-10 19:00 | Kolarčeva zadužbina, Studentski trg 5, Beograd, Srbija
Izložba KREDENAC (Konstrukt doma) Aleksandre Kovačević biće otvorena u utorak, 30. januara u 19 časova u Likovnoj galeriji Kolarčeve zadužbine.
Od svih stvari iz prošlosti, o kući se, možda, najbolje govori, ali kada je reč o poimanju njene celine, ona je oduvek bila model za uspostavljanje bliskosti i harmonije. Oblici koje formira čine otvorenim polje interpretacije i supstancijalnim slikarstvo Aleksandre Kovačević u dijalogu između čoveka i arhitekture, sa nastojanjem da se obuhvate lekseme dom i kuća u predočavanju istine. Na isti način možemo posmatrati i leksemu kredenac, koja iako predstavlja vrstu kombinovanog, kuhinjskog i trpezarijskog ormana, u ovoj konstelaciji otkriva umrežavanje slika gde se konkretizuju njegova shvatanja sa pojmom ognjišta, čak i kada iza uspomena ostane prazna ljuštura zvuka gde je najsublimniji iskaz otvaranje bića svesno eklektičnosti, pojavnosti i promena.
U tom smislu, arhivski materijal kojim se umetnica rukovodila bio je jednostavna lirska tačka svođenja značenja jave i sna, dok se semiotičnost iskazivala u dnevničkim beleškama kroz različite konstitutivne likovne elemente, dosledno i unutrašnje. Za pitanje besformnog i kako doživljavamo prostor, koliko je prisutan, mobilan i/ili rastegljiv, umetnica je posezala ka utisnutosti u vreme i funkciju nalik signalima, suočavajući linije i površine meditativnim potezima, a naglašavajući samo ono što je ključno, iliti sadržajnost koja je u isto vreme puna i prazna. Svojim autonomnim preklapanjima gde je pamćenje neporeciva izgradnja, predstavljena dela umetnice Aleksandre Kovačević progovaraju suptilnim jezikom selekcije postavljenih informacija, ali i koherentnom memorijom koja je izložena ispred posmatrača.
Postoji prostor pod noktima, prostor prostora (intoniranja živog sećanja), težnja da se bude govorljiv pred tišinom započinjanja uzdaha; međuprostor koji se umnožava u trajanju intervala, kao što to profilisano čini muzika preuzimajući refleksiju razlaganja. Izložba koja je pred nama ima za cilj da obuhvati materijalnu prirodu raznovrsnih stanja takvih znakova i veličina, nedvosmislen monolitni glas dosezanja-ogoljavanja i darovanje svetla.
U filozofiji slikarstva Aleksandre Kovačević koja je sadržajna i prodorna, kao i definisanju sistema njene iskazivosti govora svetu, izložba Kredenac (Konstrukt doma) osvešćuje značaj mesta gde se diše, traje i postoji i gde sigurnost ume da bude i u krvotoku i grudima – prevazilaženjem granica i objedinjavanjem mnoštva života (izdržljivo, s puno poverenja)- Dunja Ožegović
Izložba će biti otvorena do 10. februara radnim danima od 10 do 20, subotom od 10 do 16 časova.

Zona neprozirnih značenja // Galerija DOB // 30.01-11.02.
2024-01-30 19:00 - 2024-02-11 18:00 | Dom omladine Beograda, Makedonska 22, Beograd, Srbija
Od 30. januara do 11. februara 2024. // Galerija Doma omladine Beograda
Otvaranje izložbe: 30. januar u 19:00
Početak nove izlagačke sezone u Galeriji Doma omladine Beograda, posle grupne izložbe Ane Simić i Nikole Pavkovića, obeležavamo predstavljanjem perspektivnih umetnika završnih godina studija i onih koji su tek istupili iz univerzitetskih okvira, poput Obrada Ćešića.
Ova izložba radova, pod nazivom „Zona neprozirnih značenja“, predstavlja novi korak u daljem promišljanju teme, kod umetnika aktuelne u poslednje dve godine. U fokusu likovnog jezika je odenuta figura čoveka skrivenog lica i obezglavljenog čoveka. Ona je u formi prostorne instalacije zauzimala različite javne prostore neočekivano menjajući percepcije slučajnih posmatrača, a samim tim i učesnika u kreiranju jedne „izmeštene“ realnosti. Insceniranim situacijama Obrad Ćešić neizbežno navodni na razmišljanje o pojmovima: prisutnosti i odsutnosti, vrednovanja, uzajamnosti, otuđenosti i pripadnosti. Kao vid kritike savremenog društva i njenih realnosti, umetnik traži i svoj put kroz večnu temu potrage za smislom. Koristeći efekat iznenađenja, Obrad želi da nas prodrma iz izvesnog mrtvila, zamrznutosti, nedostatka reakcija kako bismo bolje razumeli svet, svet ubrzanih promena, neprestanih napetosti, nesigurnosti, dilema. Suočeni sa Obradovim čovekom u ogoljenoj beloj kocki suočavamo se i sa sopstvenim prazninama.
Zona neprozirnih značenja
Čovek-lutka koju Obrad Ćešić, master vajarstva iz Beograda, ispituje u seriji radova nastalih između 2022. i 2023, postavljajući antropomorfne figure prirodne veličine u različite prostorne kontekste, ovom prilikom zakoračuje natrag u izlagačku postojbinu umetnosti 20. i 21. veka – white cube. To nije predstava jednog određenog čoveka, budući da portret nedostaje (glave nema ili je prekrivena belom krpom), niti jedne klase, rase, epohe, zanimanja, jer mu je nadenuto ruho dovoljno generično da ga može nositi bilo ko (mada se uniformom povremeno transformiše u predstavnika organa reda).
Nije ni studija forme – konture tela jedva da se pomaljaju iz šljampave odeće. To je, rečju, objekat koji postaje neko i/ili nešto tek dodeljenim mu mestom boravka, u aktivnoj komunikaciji sa okruženjem. Kada je na ulici – satrt uza zid stambene zgrade, polegao na parkovsku klupicu, posađen u kontejner – pretvara se u čoveka-instalaciju bez doma, uznemirujućeg i zbunjujućeg. U halama bivše fabrike on je radnik, kolateralna šteta ratova, tranzicija i privatizacija. Na Likovnoj akademiji on je antipod ljudske figure u kamenu, drvetu, metalu… jasnih ivica, precizne morfologije.
Ako se od lutke – naročito one obezličene – zazire kao od de-animiranog čoveka ili čak predmeta dovoljno nalik čoveku da se i sam može transformisati u Homo sapiens-a kada niko ne gleda, onda se pogotovo njenim smeštanjem u srž gradske matrice destabilizuju inače umirujuće granice pripadanja: čovek na slobodi / lutka u izlogu… ali i granice raspoznavanja. Linija razdvajanja realnog i fiktivnog ovakvom intervencijom ispostavlja se upadljivo poroznom. Posledično, i uncanny valley efekat, kao jedna od osnovnih karakteristika Ćešićevih instalacija, proishodi koliko iz pogleda na obučeno truplo bez lica, sastavljeno od gline, tekstila i žice, toliko i iz zadatog mu odredišta, bremenitog istovremeno istorijom i sadašnjošću, te potencijalom budućeg.
Tako lik iz kraja, sa kapuljačom preko glave, sateran uza zid zgrade, već pozicijom u koju je postavljen predstavlja nešto drugo u odnosu na istovetnu lutku za kafanskim šankom (pijanu) ili sa glavom u lavabou Akademije (udavljenu?). Ono što je, pak, zajedničko svim ovim zamalo ljudima jeste poticanje visokog stepena posmatračke nelagode. Jer su, čini se, uvek označitelji margine – bez prebivališta, bez posla, bez svesti – u javnom prostoru koji marginu ne trpi. Otuda na red dolazi pitanje: šta od margine ostaje kada se čovek-lutka unese u galeriju?
Izloženi u white cube-u Doma omladine Beograda, Ćešićevi radovi vraćaju se tamo gde „umetnosti priliči da bude”, tamo gde se, čak i danas, najčešće traži, tamo gde se najmanje sumnja u njenu vrednost, gde je verifikovana. Pa opet, u galeriji instalacije pozivaju na nov dijalog jer, donedavno otvorene za sva značenja koja je ambijent bio spreman da im pruži, a koja su ih mahom određivala kao izopštenike (o čemu svedoče i prateća foto, te video dokumentacija), u beloj kocki počinju da se čine izopštenijim nego ikad. Više nema govora samo o društvenom autsajderstvu i/ili formalnoj doskočici: okvir koji je istovremeno i pijedestal i tabula rasa čini da lutke-zamalo-ljudi deluju još začudnije, još neumesnije. Ispražnjeni beli enterijer pravih uglova i ravnomernog osvetljenja, oblikovan tako da što je moguće više skrene pažnju sa sebe na eksponat – da se odrekne svakog konotativnog kapitala u korist simboličke autonomije Dela – naseljen je Ćešićevim radovima posredno zapitanim baš nad komunikativnošću tih prostora.
U context – content odnosu ove izložbe galerija postaje zona neprozirnih značenja: ljudi-lutke lišeni su konteksta koji bi im ponudio gotove smisaone koordinate. Ukoliko je bela kocka vakuum za neometanu posmatračku aktivnost, a predmet neometanog posmatranja objekat koji upravo od prostora traži konačnu definiciju, onda suština dela leži prevashodno u tenziji međusobne nedorečenosti. Ćešićevi ljudi-lutke u javnom prostoru izazivaju nemir, ali mogu se podvesti pod repertoar iskustveno bliskih „nesrećnih slučajeva” ili „sumnjivih”, „problematičnih” pojedinaca; rečju, mogu se klasifikovati. U galeriji, beloj kući umetnosti, njihovo prisustvo, pak, ostaje bez odgovarajuće kategorije – otkud telo na podu art space-a? Beskućnik na klupi transformiše se u delo obeskućeno usred sopstvenog doma, koji mu poručuje: „ne osećajte se kao kod kuće”. Tako obezglavljene i spremne da na sebe prime svako značenje koje im se nudi, ove instalacije u galeriji više nego bilo gde drugde potcrtavaju užas everyman-a: užas nepripadanja i otuđivanja smisla.
Ana Filipović
Obrad Ćešić (1998, Beograd) je diplomirao na Vajarskom odseku Fakulteta likovnih umetnosti u Beogradu 2022. i završio master studije na istom fakultetu 2023. godine.
U svojoj praksi koristi raznorodne umetničke medije poput: instalacija lutaka u prirodnoj veličini, skulpture, fotografije, crteža i animacije. Koristi ih u svrhu stvaranja uznemirujućeg osećaja poznatog kao „dolina sablasnosti“ (uncanny valley). Njegov rad pokreće dijalog o često marginalizovanim temama koje izazivaju strepnju i neizvesnost. Obrad Ćešić ima za cilj da skrene pažnju na nevidljivo, on ističe pojedince koji su često zanemareni u društvu i podseća posmatrače na istorijske matrice i autokratske ličnosti. Izlagao je na više grupnih izložbi, od kojih se izdvajaju „Plava izložba“ u Muzeju savremene umetnosti u Beogradu, kao i izložba „Masterpieces V“ u Umetničkom prostoru U10. Takođe je imao samostalnu izložbu pod nazivom „Ugodan rad“ u DKC „Incel“ u Banja Luci. Živi i radi u Beogradu.

Tiberiu Beka // SKC // 01-19.02.
2024-02-01 18:00 - 2024-02-19 18:00 | SKC, Kralja Milana 48, Belgrade, 11000, Srbija
Tiberiu Beka rođen je 1977. godine u Pančevu. Završio je školu za dizajn u Beogradu, a zatim u istom gradu upisao Fakultet primenjenih umetnosti – Odsek za grafiku i ilustraciju u klasi profesora Rastka Ćirića. Diplomirao je 2001. godine sa strip albumom „Privilegija bogova“ kao diplomskim radom.
Stripom se ozbiljnije bavi od 1993. godine kada polazi u školu stripa „Đorđe Lobačev“ u Beogradu koju vodi Vlada Vesović. Učestvovao je na mnogim izložbama u zemlji i inostranstvu. Godine 1997. u Leskovcu osvaja prvu nagradu za scenario, a naredne godine i prvu nagradu za ilustraciju. Stripove i ilustracije objavljivao je u „Politikinom zabavniku“, strip serijalima „Vekovnici“ i „Beskrvni“ po scenariju Marka Stojanovića, dečjem časopisu „Pravoslavlje i drugari“, „Znaku Sagite“ i „Strip presingu“.
Crtao je „Tajnog agenta Izija“ u stripovima, video igricama, albumu samolepljivih sličica. Radio je i ilustracije za knjige čiji je autor Slavica Šetina. Album „Le Culte Des Tenebres“ po scenariju JF Di Giorgia 2003. godine izdaje za francuskog izdavača „Nuclea 2“ , kasnije sledi serijal „Lempire de la Raison“ koji je objavljen u tri toma za francuskog izdavača „Glenat“ po scenariju našeg poznatog reditelja, scenariste i dramaturga Đorđa Milosavljevića.
Foto: Promo
U svetlu novih trendova da izdavač izda više delova nekog serijala odjednom (jedan scenarista, više crtača) radio je na tri toma serijala „New Harlem“ deo serijala „Uchronia“ sa poznatim francuskim scenaristom Corbeyranom.
Za belgijsku izdavačku kuću „Le Lombard“ izdaje dva toma serijala „Lo’r de France“ za koji scenario su radili poznati francuskim scenarista Jean-Pierre Pecau i istoričar i novinar Denis Lefebvre.
Za System Comics, radi po sopstvenom scenariju dve priče za albume „Linije fronta“ i koloriše naslovne strane za serijal „Projekat Venus“.
Trenutno radi na storibordovima i ilustracijama za razne marketinške agencije.

Skulpturalna forma: mogućnost intrinzične kinetike // Galerija FLU // 02.02-10.02.
2024-02-02 19:00 - 2024-02-10 20:00 | Galerija FLU, Knez Mihailova 53, Belgrade, 11000
Izložba radova Andreje Prokopijević Skulpturalna forma: mogućnost intrinzične kinetike biće predstavljena od 02. do 10. februara u Galeriji Fakluteta likovnih umetnosti. Praktičnom primenom fenomenologije pokreta na ne-kinetičku skulpturu I njenu percepciju kroz intrinzično dinamizovanu formu, autorka ispituje, ne samo naše poimanje prostora, već i uočenu korelaciju između skulpture, našeg tela i prostora.
Andreja konstruiše statična vajarska dela kao manifestacije pokreta analizom plastičkih funkcija pri postupku izvođenja skulpture, unutrašnjom dinamikom forme i izborom reflektujućih, krhkih materijala, stakla i pleksiglasa, koji dovode u pitanje suštinska jezgra skulpture – statičnost i atemporalnost. Uvođenje stakla kao materijala u savremenom vajarskom delu uključuje i markiranje intrinzične kinetike
kvalitativnim funkcijama materijala i ulogom imanentne logike materijaliteta pri konstruisanju umetničke forme koja je proizašla i iz saradnje autorke sa specijalistima za ravno i duvano staklo tokom njenog boravka u Nacionalnoj školi za staklo (Lycee-Jean Monnet, Yzeure) i profesorima Vajarskog odseka FLU Mrđanom Bajićem i Radošem Antonijevićem.
Doktorsko-umetnički projekt autorke je rezultat prve međunarodne saradnje Univerziteta umetnosti u Beogradu i Univerziteta Žan Mone u Sent Etjenu, realizovan pod pokrovitetljstvom Vlade Francuske kao doktorat u komentorstvu. Andreja Prokopijević rođena je 1983. godine u Beogradu.
Osnovne studije pohađala je na Fakultetu Primenjenih umetnosti u Beogradu. Post-diplomsko istraživanje Andreje Prokopijević započeto je na Vajarskom odseku Fakulteta likovnih umetnosti u Beogradu, a zahvaljujući stipendiji vlade Francuske za doktorat u komentorstvu nastavljeno na Univerzitetu Žan Mone u Sent Etjenu (Université Jean Monnet, St Etienne) i Labaratoriji ѕa studije savremene umetnosti, književnosti i jezika (ECLLA/Études du Contemporain en Littératures, Langues, Arts). Izlagala je na devet samostalnih i na više od pedeset domaćih i međunarodnih grupnih izložbi.

Euro Fest for Kids // 04-07.02.
2024-02-04 - 2024-02-07
Prva filmska revija Euro Fest for Kids u organizaciji Mreže bioskopa koju čine Kulturni centar Gornji Milanovac, Leskovački kulturni centar i mts Dvorana biće održana od 4. do 7. februara.
U okviru revije biće prikazani dečiji filmovi, a događaj će otvoriti sinhronizovani animirani film “Ružica i kamena trolica” danske rediteljke Karle Nor Holmbek. Premijera nosećeg filma revije biće održana u nedelju, 4. februara u 14 časova u sali 6 mts Dvorane.
U sinhronizaciji filma “Ružica i kamena trolica” učestvovali su đaci iz tri grada koji su pohađali kreativne radionice “Kako sinhronizovati crtani film” koje su vodili iskusni glumci i filmski profesionalci Vesna Šašić Paštrović i Marko Marković, zajedno s inženjerom zvuka Miletom Novkovićem.
Tokom četiri dana revije, osim nosećeg sinhronizovanog filma, biće prikazani filmovi „Slučaj Tesla“ Andreja Hađivasileva, „Snovi jednog robota“ Pabla Bergera i „Kraljica plesa“ Aurore Gose.
„Slučaj Tesla“ je inspirisan čuvenim genijem Nikolom Teslom u kome ambiciozni mladi pronalazač Toni radi na bežičnom električnom uređaju čvrsto uveren da njegovo otkriće može da reši globalnu energetsku krizu.
Radnja filma „Snovi jednog robota“ prati psa koji živi na Menhetnu i umoran je od usamljeničkog života. Jednoga dana odlučuje da sebi napravi prijatelja – robota.
„Kraljica plesa“ priča priču o devojčici Mini čiji život se okreće naglavačke kada se poznati plesač doseli u njen grad.
Premijera filma „Ružica i kamena trolica“ biće održana i u druga dva grada, učesnika projekta, u Gornjem Milanovcu u ponedeljak, 5. februara u 18 časova u Velikoj sali Kulturnog centra „Mija Aleksić“, dok će film u Leskovcu premijerno biti prikazan u utorak, 6. februara u 13 časova u bioskopu Leskovačkog kulturnog centra.
Euro Fest for Kids revija biće održana simultano u Beogradu, Leskovcu i Gornjem Milanovcu.
„Ružica i kamena trolica“ je ostvarenje koje je prikazano na najznačajnijim filmskim festivalima za decu i mlade među kojima se posebno izdvajaju: Anesi festival animiranog filma u Francuskoj, Zlin film festival u Češkoj, Kristiansand dečiji filmski festival u Norveškoj itd.
Ružica je cvetna vila koja je uvek živela sama u svom grmu. Više od svega sanja da ima prijatelja, ali je previše uplašena da bi ikada napustila svoj grm i zato ga nikada nije pronašla. Međutim, porodica miševa koja živi ispod Ružičinog grma veruje da imaju rešenje. Gospodin i gospođa Maus žele da se Ružica uda za njihovog sina Karla.
Pre venčanja spašava je leptir Svila i njih dvoje brzo postaju prijatelji. Kada je Svila kidnapovan od strane kamene trolice, Ružica konačno mora da prevaziđe svoje strahove od svega i usuđuje se da spase svog prijatelja.
Projekat Euro Fest for Kids je nastao sa ciljem promocije evropskih filmova za decu i obrazovanja mladih u području filmske animacije i sinhronizacije.
Projekat je podržan od strane programa „Collaborate to Innovate“ udruženja Europa Cinemas – MEDIA Kreativna Evropa.

Promocija knjige Pakrac // Delfi SKC // 05.02.
2024-02-05 18:00 - 19:30 | Delfi SKC, Kralja Milana 48, Beograd, 11000, Srbija
„Pakrac“, jedan od najboljih romana objavljenih u prethodnoj godini, koji je ovenčan nagradom „Beogradski pobednik“ i bio u najužem izboru za Ninovu nagradu, biće predstavljen u ponedeljak 5. februara od 18 sati u kafeteriji Bukmarker knjižare Delfi SKC.
O romanu će, pored autora Vladana Matijevića, govoriti i književni kritičari – prof. dr Predrag Petrović i dr Slađana Ilić.
„Pakrac“ je priča o društvu ogrezlom u nasilje, o životima ljudi koje svakodnevno bombarduju vestima iz crne hronike, o posledicama rata i trauma koje su iz njega proizašle.
Traumatizovani veteran pakračkog ratišta svakodnevno prebiva na Bulevaru kralja Aleksandra, ispred pijace Đeram, sa grupom promašenih ljudi, narkomana, pijanaca, uličnih svirača, prosjaka, policijskih doušnika, sitnih kriminalaca, dilera droge i deviza, bivših ratnika, anarhista, prekupaca i drugih nevoljnika.
Apsurd života koji se tu odigrava utoliko je opor i prepoznatljiv jer se dešava danas i ovde, u sredini gde su raspad svih vrednosti, sunovrat morala i golo nasilje postali normalna pojava.

50 godina strip-magazina TV Zabavnik // Dom omladine Beograda //05.02.
2024-02-05 19:00 - 20:30 | Dom omladine Beograda, Makedonska 22, Beograd, Srbija
Pre 50 godina, iz okrilja izdavačke kuće Borba i magazina TV Novosti, pojavio se na kioscima strip-magazin TV Zabavnik. Bio je koncepcijski sličan TV Novostima koje su se bavile malim ekranima, sa tom razlikom što je u Zabavniku akcenat bio na stripovima, dok je u Novostima bio na tekstovima.
I jedan i drugi magazin donosili su stripove koji su rađeni po serijama i filmovima (što igranim što animiranim), pa smo tako u Novostima čitali stripove kao što je Čovek iz Atlantide, dok su u Zabavniku izlazili Daktari, Zvezdane staze, U dimu baruta, Pera Detlić, Pink Panter i drugi.
Nakon dve godine i 93 nedeljna broja TV Zabavnik se ugasio, ali nam je ostavio zavidnu količinu kvalitetnih stripova, uključujući i jedan domaći crtan rukom Paje Stankovića, a po franšizi 87. policijska stanica. Vodič kroz prisećanja na ovaj magazin i ulogu izdavačke kuće Borba u istoriji domaćeg strip izdavaštva jeste Borivoje Grbić, predsednik Društva ljubitelja stripa “Maksim”.

Eien i Ratna prasad // Klub Fest // 05.02.
2024-02-05 20:00 - 22:00 | Klub Fest, Gradski park 2, Zemun, Srbija
Eien je petoročlani metal bend iz Atine koji se okupio krajem 2008. godine i iza sebe ima već 3 albuma i EP.
Njihov glavni uticaj je moderni teški zvuk kombinovan s agresivnim vokalima koji odišu oštrim, osuđujućim tekstovima, groovy ritam sekcijom, zamršenim riffovima i dinamičnim bubnjanjem, stvarajući prilično slojevitu zvučnu kulisu kakva je EIEN-ova muzika.
Početkom 2009. njihov prvi album ‘Vacant Expressions’ predstavlja bend grčkoj publici. Dve godine kasnije, kroz izdanje ‘Closure’, EIEN-ova prisutnost na lokalnoj metal sceni postaje istinski vidljiva kroz kritike različitih web portala i međunarodne štampe.
Godine 2013. EIEN je snimio svoj EP ‘The Sickening’ u Artracks Studios, a miksao i masterizovao niko drugi do Fredrik Nordstrom iz legendarnog Fredman Studiosa. EP je objavljen početkom 2014. dobio je odlične kritike i željeno mesto kao predlog meseca grčkog Metal Hammera dajući bendu priliku predstaviti svoj rad u Ateni, Solunu i raznim drugim gradovima.
Nedugo zatim, bend je odlučio uzeti pauzu iz osobnih razloga. Ono što je izgledalo kao kraj benda, pokazalo se kao prilika za novi početak!
S novom postavom i izuzetnim timom saradnika i prijatelja, bend je započeo snimanje novog materijala što je dovelo do stvaranja njihovog poslednjeg albuma ‘In this Game’ 2019. Snimanja su se odvijala u U217 & Encore Studios, u produkciji Vlassisa Ketsilisa i Steve Ladoa. Na albumu gostuju Chrysa Tsaltampasi (vokal) i Nikos Panagiotopoulos (bas) te ubitačni umetnički rad Manthosa Stergioua (MansterDesign).
Kako zvuče Eien danas, uskoro će imati priliku čuti i videti i domaća publika.

Zigmund Frojd, Budućnost jedne iluzije // Dom omladine Beograda // 06.02.
2024-02-06 19:00 - 20:30 | Dom omladine Beograda, Makedonska 22, Beograd, Srbija
Utorak, 6. februar 2024. u 19:00 // Klub Doma omladine Beograda
Ciklus tribina: VELIKE KNJIGE XX VEKA
Predavač: Aleksandar Prica, doktorand na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Beogradu
Moderira: Danijela Marković, Institut za studije kulture i hrišćanstva
„Budućnost jedne iluzije“ je objavljena 1927. godine i predstavlja kulminaciju Frojdovog bavljenja pitanjem religije. Knjiga opisuje njegovo tumačenje porekla, razvoja i budućnosti religije, iz perspektive psihoanalize. Za Frojda je religija iluzija, koja reflektuje „ispunjenje najstarijih i najjačih želja čovečanstva“.
Institut za studije kulture i hrišćanstva, u saradnji sa Domom omladine Beograda, realizuje tokom 2024. ciklus tribina “Velike knjige XX veka” sa ciljem da se pažnja šire ali i stručne javnosti skrene na neke od najznačajnijih knjiga objavljenih u dvadesetom veku, koje se bave metafizičkim i religioznim pitanjima, a koje do danas nisu izgubile na svojoj relevantnosti. Cilj je takođe da se publika podstakne na njihovo (ponovno) čitanje i interpretiranje u savremenom kontekstu.

Gis Maj Es // BitefArtCafe // 06.02.
2024-02-06 22:00 - 23:30 | BitefArtCafe, Mitropolita Petra 8, Beograd, Srbija
Nakon šest godina iščekivanja, kultni džez-fjužn bend Gis Maj Es vraća se na scenu povratničkim koncertom u Bitefartcafe klubu. Ovaj muzički događaj će se odigrati u utorak, 6. februara, obeležavajući povratak jednog od najpoznatijih sastava naše domaće džez scene.
Bend Gis Maj Es sastavljen od virtuoza na instrumentima, okuplja neke od najprepoznatljivijih muzičara u regionu koji su individualno angažovani na različitim muzičkim projektima. Sastav čine Sloba Dragović na klavijaturama, Mladen Dragović na bubnju, Bane Marković na bas gitari i Gagi Hajnrih na električnoj gitari, a njihova sinergija i bogati aranžmani transcediraju žanrovske granice.
Kuriozitet benda predstavlja i intrigantno ime koje asocira na dobro poznatu frazu, a u stvari to je igra reči, naziva akorda i nota.
Na koncertu će premijerno izvesti svoj poslednji album, nazvan “Discovery”, koji je snimljen 2017. godine, a zvanično objavljen 2019. godine. Publika će imati priliku da oseti magiju
njihovog zvuka i istraži najnovije muzičke staze koje su otkrivali tokom ovog perioda.
Osim toga, očekujte da će vas Gis Maj Es povesti kroz retrospektivu svoje karijere, izvodeći nezaboravne kompozicije kao što su “Start Game”, “Unreachable”, kao i hitove sa njihovog prvog albuma “Spaced Out” iz 2011. godine.
Bend je stekao veliku popularnost svojim učešćem na koncertu “Iza Horizonta” 2016. godine, posvećenom Lazi Ristovskom, gde je sarađivao sa eminentnim muzičarima kao što su Vasil Hadžimanov, Saša Lokner, Dragi Jelić, Dragan Jovanović Krle, Bilja Krstić, Milan Đurđević, Saša Ranđelović Ranđa i mnogi drugi. Snimak ovog koncerta je za 7 godina ostvario pregršt televizijskih emitovanja, a među muzičkim znalcima se tretira kao jedan od najbolje odsviranih koncerata kod nas proteklih godina.
Ulaznice su dostupne na svim prodajnim mestima Tickets Vision-a, kao i na sajtu tickets.rs.

Predavanje KOMPJUTERSKE IGRICE, VIRTUELNI KARAKTERI I DOKUMENTARNI FILM // Dom omladine Beograda // 07.02.
2024-02-07 18:00 - 19:00 | Dom omladine Beograda, Makedonska 22, Beograd, Srbija
Ciklus predavanja: U POTRAZI ZA GRANICAMA DOKUMENTARNOG
Predavač: Vladimir Šojat, filmski montažer i producent, video umetnik
Ulaz je slobodan
Da li je moguće dezertirati iz kompjuterske igrice? Šta se dogodi kad pokušate da objasnite drugim igračima da vi zapravo samo izvodite performans u virtuelnom prostoru? Kako da zakucate dva eksera na identično mesto tokom popravljanja poda na verandi? Da li je zemlja u kompjuterskim igricama zapravo ravna ploča?
Na ova i druga pitanja odgovor možete potražiti na predavanju KOMPJUTERSKE IGRICE, VIRTUELNI KARAKTERI I DOKUMENTARNI FILM uz pregršt inserata iz filmova najnovije svetske produkcije, od Haruna Farockija do grupe Total Refusal, i dalje do „Zapisa o Eremocenu“ Vjere Čakjanove.
U potrazi za granicama dokumentarnog našli smo se u svetu kompjuterskih igrica, avatara i virtuelnih karaktera. Kako ovi karakteri, potpuno uronjeni u fikciju, mogu postati likovi u dokumentarnom filmu i šta oni donose sa sobom?
“U društvima u kojima preovlađuju moderni uslovi proizvodnje, život je predstavljen kao ogromna akumulacija prizora. Sve što je nekada bilo neposredno doživljavano, prešlo je u predstavu.” (Gi Debor)
O SERIJI PREDAVANJA U POTRAZI ZA GRANICAMA DOKUMENTARNOG
Dom omladine Beograda je u februaru 2024 pokrenuo seriju predavanja o temama vezanim za aktuelnu svetsku produkciju dokumentarnih filmova. Predavanja su fokusirana na fenomene i najnovije tendencije u okviru ove filmske vrste koja je doživela veliku afirmaciju tokom poslednjih 15 godina, a sada doživljava unutrašnju transformaciju, kroz aktivnosti autora koji istražuju granice dokumentarnog izraza: medijske, tehnološke, moralne, žanrovske, ali i granice između fikcije i stvarnosti, objekta i subjekta.
Problematika društva spektakla (Society of Spectacle) koju tako tačno poentira 1967. francuski filozof i filmski autor Gi Debor, i danas je aktuelna, možda i više nego što je to bio slučaj pre 50 godina. Prateći ove tendencije pokušavamo da motivišemo mlade sadašnje i buduće aktere digitalnog sveta slika da sa radoznalošću gledaju i istražuju svet oko sebe, a možda i da pokušaju da ga promene.

Therion // SKCNS Fabrika //07.02.
2024-02-07 20:00 - 22:00 | SKCNS Fabrika, Bulevar despota Stefana 5, Novi Sad
THERION premijerno u Novom Sadu.
Ekskluzivno veče sa bendom!
Švedska metal opera se konačno vraća u Srbiju. Nakon poslednjeg dolaska 2018. godine bend nije uspeo da ponovo ukrsti svoje staze sa mnogobrojnim domaćim fanovima.
Ovoga puta kockice su se složile i Therion dolaze da odsviraju samostalni koncert koji će predstavljati pravu poslasticu i ekskluzivu unutar naših granica. Povod za najnoviju svetsku turneju jeste objavljivanje poslednjeg, 19. po redu studijskog albuma koji je izašao 15. decembra za Napalm Records.

Zlatne godine #39: Johnny Cash & JJ Cale // Dom omladine Beograda // 08.02.
2024-02-08 18:00 - 19:00 | Dom omladine Beograda, Makedonska 22, Beograd, Srbija
Predstavljamo neke od najvažnijih stranica i najboljih albuma popularne muzičke istorije! Veče posvećeno uspomeni na dvojicu velikih američkih otpadnika – individualaca: Johnny Cash “American Recordings” (1994) & JJ Cale “5” (1976).
Ploče donose: Žikica Simić i Dragan Ambrozić
Johnny Cash “American Recordings” (1994)
Poreklom iz Arkanzasa, Johnny Cash je prve snimke načinio u rokabili stilu, ali je njegova kasnija karijera bila u znaku kantrija. U okviru ovog žanra je kreirao poseban lik odmetnika, kakav ranije nije bio viđen – nadimak „čovek u crnom“ koji ga je pratio zbog scenske garderobe, bio je adekvatna ilustracija karaktera ovog umetnika. Kao jedan od najslavnijih izvođača u istoriji popularne muzike, Cash je postao mitološka figura još za života.
Približavajući se poslednjem periodu svog života, on je pokušao nešto novo, neočekivano i sasvim smelo, što je iznenadilo i na kraju oduševilo ceo svet: saradnju sa producentom Rickom Rubinom, poznatom po radu sa najmodernijim hip hop i hard rock izvođačima osamdesetih i devedesetih. Njihova kolaboracija se produžila na četiri albuma pod imenom „American Recordings 1 – 4“, od kojih je ovaj prvi kreirao novu pop estetiku.
U njoj je legendarni Cashov glas snimljen u sobi, ogoljeno, i uz minimalnu instrumentalnu pratnju, kako peva svoje orignalne kompizicije, kao i dramatične verzije nekih od najpoznatijih pesama iz repertoara drugih umetnika, uglavnom iz oblasti alternativnog roka, gde je našao svoje novo tržište. Ovaj pozni umetnički vrhunac dodatno je zacementirao njegovu poziciju jednog od najvećih pop kulturnih fenomena svih vremena.
JJ Cale “5” (1979)
Poreklom iz Oklahome, JJ Cale je stvorio „laid-back“ stil, u kome su se mešali kantri, folk i rokenrol na opušten način, kako to ime i sugeriše. Ova eklektičnost bila je revolucionaran prodor u svoje vreme, jer su ovi muzički žanrovi bili uvek razdvojeni i utrla je put kao budućoj pojavi „amerikane“.
Kao veliki autor mimo svih kanona, on je smislio autentičan pravac utičući svojim kompozicijama na mnoge druge, od Erica Claptona do Santane, čije verzije Caleovih numera su bile hitovi širom sveta. Ali njegov jedinstveni stil nije bilo moguće prekopirati, te se pravi poznavaoci uvek vraćanju njegovim izdanjima kao izvoru mudrosti jedne arhetipske lutalice. Uz „Troubadour“ iz 1976, album „5“ je vrhunac njegovog najboljeg perioda, u kome se etablirao kao omiljeni savremeni stvaralac svih pravih poznavalaca korena američke muzike.

Cave Dogs // Zappa Baza // 08.02.
2024-02-08 21:00 - 23:00 | Zappa Baza, Bulevar vojvode Bojovića 30a, Beograd, Srbija
Čovek koji je delio mikrofon sa Nick Cave-om na Exitu i kome je Nick poslao svoje staro koncertno odelo zove se Nikola Krstić i dolazi u Zappa Bazu sa njegovim Cave Dogs – Nick Cave Real Tribute bendom ovoga puta uz podršku tri prateća vokala.
Uživajte u čarobnim melodijama i dirljivim tekstovima Nick Cave-a, oživljenim umetničkom strašću i beskrajnom ljubavlju tribjut benda “Cave Dogs”. Ovi talentovani muzičari kanališu sirovu, autentičnu energiju Cave-ovih pesama, vodeći vas na uzbudljivo putovanje kroz njegov legendarni opus.
Od veličanstvenih romantičnih balada Bad Seeds-a do sirovih, visokoenergetskih pesama Grinderman-a, ‘Cave Dogs’ nastupaju sa umetničkom osetljivošću i nepokolebljivom predanošću pravih obožavaoca. Za sve one koji su ikada bili ganuti muzikom Nick Cave-a, “Cave Dogs” je nezaobilazno iskustvo i slavljenje njegovog trajnog nasleđa.
Četvrtak 8.februar
Start 21h
Karte možete uzeti u pretprodaji u Zappa Baru (Kralja Petra 41) po ceni od 800rsd a na dan nastupa kao i na ulazu Zappa Baze po ceni od 1000rsd
Online karte možete uzeti preko tickets.rs u pretprodaji 1000rsd a na dan 1200rsd

Kineski festival svetla // Limanski park // 09-25.02.
2024-02-09 - 2024-02-25 | Limanski park, Bulevar despota Stefana 8, Novi Sad, Srbija
Kineski festival svetla će, tradicionalno po 6. put obasjati Limanski park u Novom Sadu i zvanično obeležiti proslavu Kineske Nove godine u Srbiji, na inicijativu našeg umetnika Slobodana Trkulje, koji već godinama radi na kulturnoj razmeni Kine i Srbije.
Od 2019. godine, kada je Trkulja inicirao zvaničnu proslavu Kineske Nove godine u Srbiji, uz podršku Vlade Republike Srbije i Kineske ambasade u Beogradu, do sada je kroz Kineski festival svetla u Novom Sadu i Beogradu prošlo više od 2 miliona posetilaca.
Realizovano je preko hiljadu reportaža u srpskim i kineskim medijima i zabeleženo desetine miliona reakcija na društvenim mrežama i internetu.
Kineski festival svetla će ove godine predstaviti svoje najveće izdanje do sada uz najbrojnije i najinteresantnije svetlosne instalacije koje će biti postavljene od 9. do 25. februara.
Ulaz i osmeh je besplatan za sve posetioce.
Foto: Goran Srdanov
Svetlosni spektakl koji svake godine uveseljava sve generacije kreirala je jedna od vodećih svetskih kompanija za izradu umetničkih lampiona iz Zigonga iz Kine.
I ove godine na festivalu će zasijati različite instalacije koje predstavljaju duh tradicije i simbolike drevne Kine kao što su životinjsko carstvo, zmajevi, magični jeleni, čudnovate ribe, afričke životinje i sl.
Na KFS dočekujemo godinu Zmaja, uz inicijatora festivala, Slobodana Trkulju koga u Kini zovu “Fej Long” odnosno “leteći zmaj”, što se tamo smatra najvećim odrazom uvažavanja jer je zmaj drevni simbol Kine.
Lampioni koji će krasiti Limanski park sve do 25. februara će biti uključeni svakog dana od 17 časova.
Nakon sad već istorijskog nastupa na novogodišnjem programu u Kini, gde je Slobodan Trkulja izveo pesmu “Tamo daleko” u pratnji svetske pijanističke zvezde Lang Lang-a, koji je pregledan neverovatnih 16 milijardi puta, i koncerata u monumentalnim dvoranama i drevnim kineskim zdanjima, Trkulja i Balkanopolis utemeljili su svoj status kreativnih ambasadora Srbije u Kini.
Foto: Goran Srdanov
U cilju jačanja kulturne razmene Srbije i Kine, sa fokusom na scenskoj umetnosti, Trkulja je u ime Balkanopolis Centra za Modernu Tradiciju potpisao i memorandum o saradnji sa kineskim Međunarodnim Centrom za Kulturnu razmenu provincije Šansi i festivalom “Put Svile”, koji je na taj način postao i sestrinski festival Kineskog festivala svetla u Srbiji.
„Posebno sam uzbuđen što ćemo ove godine u Novom Sadu postaviti do sada najveći festival svetla u Srbiji. Osmesi koje ove čarobne instalacije mame kako najmlađima, tako i odraslima su pokazatelj da organizujemo divnu stvar i da ovu tradiciju treba nastaviti. Uz podršku Grada Novog Sada i ambasade Narodne Republike Kine u Srbiji uspeli smo i ove godine da unesemo malo svetlosti i radosti u svakodnevnicu“, izjavio je umetnik i osnivač festivala Slobodan Trkulja.

Seks, laži i divlje guske // KC Čukarica // 09.02.
2024-02-09 19:30 - 21:30 | Kulturni centar Čukarica, Turgenjevljeva 5, Belgrade, 11000, Srbija
Studenti glume i režije Fakulteta dramskih umetnosti u Beogradu izvešće predstavu “Seks, laži i divlje guske”, po tekstu Vudija Alena, u petak 9. februara, od 19.30 časova na večernjoj sceni Kulturnog centra “Čukarica”.
Komediju o problemima u braku, prevarama, ljubavi i praštanju, režirala je studentkinja IV godine režije FDU Nevena Dimitrijević, a igraju studenti III I IV godine glume FDU Natalija Stepanović, Nina Nedić, Nađa Dulić, Rista Milutinović, Bratislav Zdravković, Petar Petrović i Danilo Milovanović.
Foto: Promo
Predstava je osvojila specijalnu nagradu za kolektivnu igru – Ansambl predstave na Pozorišnom akademskom festivalu (PAF) u Banjaluci, a ovo je njeno prvo komercijalno izvođenje pred beogradskom publikom.
Cena karte je 700 dinara.

Vizelj // Zappa Baza // 09.02.
2024-02-09 21:00 - 23:00 | Zappa Baza, Bulevar vojvode Bojovića 30a, Beograd, Srbija
VIZELJ VAS ČASTI KONCERTOM I ŽURKOM PO PRVI PUT U ZAPA BAZI!!!
Ovaj put grupa Vizelj je rešila da započne snažno koncertnu godinu. Počinju sezonu čašćavanjem beogradske publike koncertom i celovečernjim programom. Može se reći da prave i svoj jedinstveni Vizelj festival.
Neki znaju po hitovima poput: “Ne vidim te od dima” i “Novčanice”. Neki ih vole zbog pesama poput “Nosoroga” i “Pustinje”, neki ih znaju zbog toga što su prvi mladi bend koji je išao na turneju po Velikoj Britaniji i Republici Irskoj. Mnogi ih vole jer su jedni od osnivača Hali Gali pokreta.
Dame i gospodo, VIZELJ
Pored novog albuma, bend svira i stare pesme po kojima je postao i poznat široj sceni, pa tako i dobio nezvaničnu titulu kao predvodnik alternativne rock n roll scene Srbije.

Del Arno Band // Bob Marley's Day // Dorćol Platz // 10.02
2024-02-10 20:00 - 23:30
Mir, ljubav i tolerancija. Zajedništvo!
Kada se kaže DEL ARNO BAND, na drugo ne može ni da se pomisli. Zato ove godine Bob Marley’s Day obeležavamo u Dorćol Platzu uz veliki beogradski koncert DAB-a.
10. februar ’24. u 21h.
Dorćol Platz, Beograd
Ulaznice: 1.500 dinara (promotivni kontigent)
Prodaja ulaznica: tickets.rs i Ticket Vision prodajna mesta

Veče Olivera Mandića - Funkier Live // Zappa Baza // 10.02.
2024-02-10 21:00 - 23:00 | Zappa Baza, Bulevar vojvode Bojovića 30a, Beograd, Srbija
U subotu desetog februara u Zappa Bazi za sve ljubitelje muzike pop ikone 80-tih Olivera Mandića, grupa Funkier sastavljana od renomiranih muzičara odsviraće muzički opus Olivera kroz njegovu celu karijeru.
Akcenat ove večeri je na fenomenalnom izvođenju i svirci koja će oduševiti sve zaljubljenike muzike koju je Oliver pravio a to je kvalitetan pop – funk. Grupa Funkier je sastavljena od najtraženijih muzičara u Beogradu. Na prethodnom nastupu je gostovao i sam Oliver na nekoliko pesama tako da je ovaj bend dobio pečat za nastavak ovog fantastičnog projekta.
Za ovaj nastup bend će nastupati u produženom sedmočlanom sastavu i sa specijalnim gostom iznenađenja. U Zappa Bazi možete očekivati pravi muzički užitak i žurku za pamćenje i omaž emisiji ,,Beograd noću“ gde smo prvi put mogli i čuti spektakularnog avangardnog i svetskog Olivera Mandića.
Subota 10.februar
Start 21h
Karte možete uzeti u pretprodaji u Zappa Baru ( Kralja Petra 41) po ceni od 800rsd, a na dan nastupa kao i na ulazu Zappa Baze po ceni od 1000rsd

Tribina o seriji "Zadužbina" // Dom omladine Beograda // 12.02.
2024-02-12 19:00 - 20:30 | Dom omladine Beograda, Makedonska 22, Beograd, Srbija
Posle dve sezone, serija Zadužbina (The Foundation), snimljena uz blagoslov Asimovljeve… pa…zadužbine, dobiće i treću.
Šta je ostalo od originalne priče, da li je ovo dobra serija, da li je ovo ona Zadužbina, treba li ovo gledati, može li se gledati mimo knjiga, treba li se gledati mimo knjiga, i druga (ne)bitna pitanja raspredaju Andrej Ćirić i Ivana Damnjanović.

Srđan Srdić - Autosekcija // bulevar books // 12.02.
2024-02-12 19:30 - 21:00 | bulevar books, Bulevar Mihajla Pupina 6, Novi Sad, 21101, Srbija
Pozivamo vas na predstavljanje knjige ‘Autosekcija’ Srđana Srdića (Partizanska knjiga, 2023.), koja će održati u ponedeljak, 12. februara od 19.30h u Bulevar Buksu.
Učestvuju: Žarka Svirčev, Vladimir Arsenić i Srđan Srdić
Ovo je roman o pisanju romana, autofikcija čiji je glavni lik Srđan Srdić, pisac koji sebi daje zadatak da napiše knjigu „od dvesta hiljada karaktera s razmacima”, prikazuje i komentariše sebe u tom procesu i završava pisanje ispunjavanjem zadate norme.
Celinu teksta ovog romana možemo sagledati kao ispovednu megatiradu u čiji autofikcijski vrtlog, bujicu, pisac uvlači sopstvene lekare, kolege pisce, domaće i strane, tupave kritičare, samuraje i lokalne pse (pa čak i jednog, nesretnog, urednika sa visokim vojnim činom), ne bi li raskrinkao i jasno izložio pogledu i razumevanju (sopstvenom, koliko i čitaočevom) sumorni totalitet svoje situacije.
U nekom trenutku čitaocu se zavrti u glavi od toga, glasno se zasmeje i uzvikne: „Pa dokle može da tera ovaj čovek?!”, izražavajući time čisto i nesputano tekstualno uživanje, čitalačku radost kojoj se u Autosekciji jednostavno ne može umaći.
Upravo na takvom čitalačkom iskustvu temelji se celovit utisak koji ostavlja ovaj roman: utisak briljantne, zavodljive igre kojom upravlja zlovoljni, gunđavo duhoviti narator spreman na svakojake nepodopštine da bi ispričao sve što ga tišti, a čitaoca istovremeno očarao i zabavio.

Fleka na zidu // Galerija Kolarčeve zadužbine // 13-24.02.
2024-02-13 19:00 - 2024-02-24 19:00 | Kolarčeva zadužbina, Studentski trg 5, Beograd, Srbija
može li slika preuzeta iz masovnih medija koja je odbačena od strane kulturne javnosti tradicionalnim slikarskim postupkom prevazići status replike i postati suvereno umetničko delo?
Serija slika pod nazivom “Imago” nastaje u okviru doktorsko-umetničkog projekta na Fakultetu likovnih umetnosti u Beogradu. Glavna okosnica istraživanja je fenomen slike sa fokusom na slike iz masovnih medija, pre svega iz digitalne sfere. Predlošci su digitalne kompjuterski generisane ili fotomontirane slike bez autorstva koje u sebi sadrže motiv srca.
Ovakve sadržaje koje ljudi razmenjuju u digitalnoj komunikaciji, mogu se naći i na pozadinama (wallpaper) telefona i računara. Serija ilustruje varijacije na tu temu, konstantno tretirajući svaki komad kao klasicističko delo štafelajnog slikarstva čime se preispituje savremeno slikarstvo i njegove tematske i formalne granica. Slike su svuda oko nas i rapidno se umnožavaju prenagomilavajući našu pažnju, našu ograničenu emotivnu i arhivsku memoriju.
Slike kojima smo bombardovani gotovo refleksno osuđujemo kao umetničke ili neumetničke, dobre ili loše, politične ili apolitične upravo na osnovu viška vrednosti koje one nose u sebi. Praksa pokazuje da se najlakše odbacuju i stigmatizuju medijske slike koje su puke poruke društvu kapitalizma. Upravo ovakve medijske slike su poslužile kao inspiracija za seriju radova čiji je deo prikazan na izložbi “Fleka na zidu”.
Na izložbi će biti prikazane slike iz ciklusa Imago, ambijentalna instalacija i arhiva umetnikovih predložaka koji su inspirisali nastanak izložbe “Fleka na zidu”. Koncepcija postavke nastaje kao rezultat dijaloga sa istoričarem umetnosti Lavom Mrenovićem koji je podstakao svojevrsni “playfulnes” koji preovladava izložbom. Slike će, umesto na zidove galerije, biti postavljene u prostor što će publici omogućiti sagledavanje slike kao objekta.
Na mestima gde inače stoje slike, biće iluzionistički prikazane fleke koje bi naglasile činjenicu da se radi o galerijskim zidovima čime bi posetioci bili podstaknuti na preispitivanje institucije galerija i društvenih očekivanja koja njihovi zidovi nose.

Izgubljeno - zamenjeno // Dom omladine Beograda // 13-25.02.
2024-02-13 19:00 - 2024-02-25 18:00 | Dom omladine Beograda, Makedonska 22, Beograd, Srbija
Izložba slika pod nazivom „Izgubljeno – zamenjeno“ za glavnu temu ima nestalnost ljudskih sećanja. U pokušaju da se sećanje po svaku cenu sačuva, Jelena Vezmar često, nekada i sasvim nesvesno, pribegava rekonstrukciji sećanja koristeći se izmišljenim segmentima koji čine logički smislenu celinu.
Gradeći prizor u kojem se realistično prikazani objekti smenjuju sa pojednostavljenim, pikselizovanim i/ili neodređenim površinama, umetnica sačuvane delove sećanja uvezuje sa apstraktnim elementima i formama stvarajući celinu sa potencijalom višeslojnog iščitavanja.
Jelena Vezmar rođena je 1996. godine u Beogradu. Završila je osnovne i master studije primenjenog slikarstva na Fakultetu primenjenih umetnosti u Beogradu. Kroz svoje stvaralaštvo istražuje međuodnose individue i društva, psihološke fenomene i mehanizme komunikacije unutar određene kulturološke sredine.
Glavni medij kojim komunicira je slika na platnu i medijapanu, ali stvara i u drugim materijalima. Učesnica je brojnih radionica, umetničkih i filmskih projekata, kao i grupnih izložbi.
Dobitnica je nekoliko nagrada od kojih su najznačajnije:
Nagrada za najbolji portret na takmičenju „Portret godine“, 2022.
Nagrada Fakulteta primenjenih umetnosti u Beogradu za seriju malih radova “Momčilo Moma Marković”, 2019.
Nagrada Fakulteta primenjenih umetnosti u Beogradu za crtež „Miodrag Vujačić Mirski“, 2017.

„Sunce mamino" // mts Dvorana
2024-02-13 20:00 - 22:00 | mts dvorana, Dečanska 14, Beograd, Srbija
Premijera filma „Sunce mamino“ scenariste i reditelja Koste Đorđevića održaće se u utorak, 13. februara u mts Dvorani, s početkom od 20h, a karte za svečanu beogradsku projekciju mogu se već od danas pronaći na blagajni ovog bioskopa.
Nakon svetske premijere na filmskom festivalu u Talinu, Đorđevićevo ostavrenje koje je okupilo poznata glumačka imena Pavla Čemerikića, Alisu Radaković, Denisa Murića, Branku Katić, Dubravke Kovjanić i Draginju Voganjac donosi sada pred domaću publiku toplu, tinejdžersku i porodičnu crnu komediju koja govori o odrastanju, o složenim emotivnim odnosima, o porodičnim vezama.
„Sunce mamino“ je priča o ljubavi, kao univerzalnoj sili, koja razboleva, leči i sve nas pokreće.

Priča prati zbunjenog i pomalo neprilagođenog šesnaestogodinjeg Relju (Pavle Čemerikić) koji svoje usamljeno leto provodi tumarajući dvorištima i krovovima Beograda i jedino što ga stvarno vozi, gotovo do opsednutosti, je želja da smuva Anu (Alisa Radaković).
U trenucima kada mu umire baka, njegova anksiozna i distancirana mama Olga (Branka Katić) odbija da joj, zbog njihovog međusobno lošeg odnosa organizuje sahranu. Krijući od Olge, Relja se sam upušta u organizaciju babine sahrane, verujući da će tako konačno osvojiti Anu.
Beograd, kao nosilac jedne od glavnih uloga u filmu nemi je svedok i saučesnik u pričama pomenutih junaka, ali u predstojećem ostvarenju Koste Đorđevića prikazano je i neko novo, malo poznato lice grada. Beograd deluje kao univerzum za sebe u kojem svi naši intimni svetovi pronalaze utočište.

Pored potpuno novog lica Beograda, koje možemo videti u filmu, Sunce mamino donosi i sjajnu muziku, produciranu po najvišim svetskim standardima.
Muziku za film komponovao je veoma uspešni srpsko-američki kompozitor i producent Filip Mitrović iz Los Anđelesa.
U saradnji sa hrvatskim elektropop dvojcem Nipplepeople, Filip je za potrebe filma snimio singl Ti i Ja, koji se već nalazi na svim muzičkim platformama i kanalima benda, a sudeći po broju pregleda i reakcijama publike nakon nekoliko izvođenja uživo na koncertima, reč je o budućem velikom hitu.

DRAB MAJESTY // Drugstore // 13.02
2024-02-13 20:00 - 23:30 | Drugstore, Bulevar Despota Stefana 115, Beograd, Srbija
Iconic darkwave duo from LA DRAB MAJESTY will perform at Drugstore, Belgrade on February 13th

Eva Braun // Dorćol Platz // 14.02
2024-02-14 20:00 - 23:30
Tradicionalni februarski beogradski koncert jedne od najvažnijih domaćih pop rock grupa, Eve Braun, neretko ,,pada” baš 14. februara.
Dan zaljubljenih uz Evu Braun se ovoga puta priprema u jednom od najaktivnijih gredskih koncertnih prostora – Dorćol Platzu.
Oslanjajući se na tradiciju engleskog gitarskog pop zvuka, grupa Eva Braun je tokom svoje duge karijere, stvorila izuzetan opus koji na srpskom jeziku jednostavno nema pandan. Sa prefinjenim melodijama i poetičnim tekstovima, bečejski sastav postavio je visoke standarde na domaćoj sceni u poslednje tri decenije. Nizom savršenih pop albuma sa pregršt hitova ostavili su za sobom duboki trag, koji danas služi mlađim autorima kao primer.
Pripremite se u sredu, 14. februara, za horsko pevanje nezaboravnih pesama kao što su ,,Sasvim običan dan”, ,,Lavirint”, ,,Zmajevi”, ,,Mala prodavnica užasa”, kao i novijih Eva Braun standarda: ,,Ti si sve”, ,,Rikošet”…
